MC KINNON-SKOLEN LØRDAG MORGEN
Her.
Intet slår duften af spildt potentiale.
- Det må du ikke. - Undskyld.
I to sidder efter hver uge-
- indtil lugten, som I blandede i kemilokalet, er væk.
Var det umagen værd?
- Ja, sir. - Helt sikkert.
Og du, Beth... En dag vil du opdage-
- at du ikke når så langt i livet, som du tror, ved at være sød.
Jeg skal med i "X Factor" og bliver kendt. Det kræver ingen prøver.
Et koncist, men deprimerende mål.
Jeg er tilbage om et minut.
Taler eller bevæger nogen sig, mens jeg er væk...
...vil jeg vide det.
Går du allerede?
- Vi må arbejde på det med tillid. - Jeg skal finde Ethan.
Jeg står op nu, så du bør nok se den anden vej.
Vil du gå rundt i byen, indtil du støder på Ethan?
Her.
Der er otte millioner mennesker derude. Held og lykke.
Eller vi kan drikke kaffe og tale. Vær ikke så bekymret.
Abby ringer, hvis din anomali lukker sig.
- Min skjorte klæder dig. - Jeg kunne ikke finde andet.
- Mine kjoler er til vask. - Prøver du at være sjov?
Folk plejer at grine mere, men ja.
- Jeg foretrækker te. - Te.
Abby. Har du hørt fra Matt?
- Han får hende tilbage. - Vi kender ham knap.
- Philip vil tale med mig. - Det hørte jeg. Philip er sej.
- Han er den klogeste, jeg kender. - Du lyder som en groupie.
Jeg er en groupie, men uden at være beskidt og have dårlig selvtillid.
Abby. Det er godt, hvis Philip interesserer sig for væsnerne.
Du var enig. Vi kan ikke risikere endnu en nedlukning.
- Jeg døde næsten. - Det var en menneskelig fejl.
Væsnerne er en fortsat og potentielt ukontrollerbar trussel.
Hvis du har en bedre løsning...
Hvordan har du det med situationen? Med væsnerne, mener jeg.
Det er ikke godt. De skal have naturligt lys, planter og mere plads.
Hvor mange kommer hjem, tror du?
- De fleste. - Men... Ikke alle.
De må leve et trist liv i en verden, de ikke forstår.
Godt, at vi er enige om, at der må gøres noget.
Jeg har...
- Jeg har nedskrevet et forslag. - Vi bør overveje at aflive dem.
Det er den eneste humane løsning. Den sikreste og hurtigste vej at gå.
Hvad synes du, Connor?
Vent lidt.
- Dem alle? Også Rex? - Godt, at vi fik talt om det.
Tak. Nu har jeg det bedre.
Vi kan nok...
Abby. Tænk, hvis vi ikke kan sende væsnerne tilbage?
- Holder du med ham? - Jeg ser det fra begge sider.
Koordinater: 99162.
- Han vil dræbe Rex. - Vær ikke så følsom.
- Jeg kan tale med Philip senere. - Connor.
Jeg kan ikke gå. Min følsomhed vil være i vejen...
- Abby! Det er uretfærdigt. - Connor.
Kom med mig.
Afstand: 13,8 km. Retning: 262.
- Ja? - Anomali-alarm. De andre er på vej.
- Godt. Sms stedet. - Hvad er det?
- Et sporingsapparat. Jeg må gå. - Er det portalen?
Det er en ny. Bliver du her?
Når jeg kommer tilbage, leder vi efter Ethan. Det lover jeg.
Det gør jeg. Tegn et billede af Ethan imens.
- Hun er smuk. - Hvad laver du?
- Jeg vil tale med hende. - Du har ingen chance.
Darren. Stil dig selv et spørgsmål.
Tror du, at en lækker pige som mig falder for en ynkelig nørd som dig?
Det var ikke smukt.
- Hvor skal du hen? - Væk fra jer tabere.
Jeg forstår godt, at du kan lide hende.
Hun skal bare ned på jorden. Og jeg ved hvordan.
- Hvor skal vi hen? - Vent og se.
- Anomalien er i kantinen. - Jeg ringer, hvis vi behøver hjælp.
- Modtaget. - Hvad har vi?
Anomalien er i kantinen.
- Intet spor af et væsen. - Hvor er Abby?
- Hun skulle noget. - Der er kameraer, Jess.
Et centralsystem styrer dem. Jeg hacker mig ind.
- Du bør blive bankrøver. - Jeg skal overveje det.
Fedt!
- Vi får eftersidning livet ud. - Det er det hele værd.
- Hej. Her er min optagelsesvideo. - Fra hendes mobil.
Den er på alles pauseskærme.
- Hun er dårlig. - Ja.
Hvorfor lugter alle skoler ens? Af bumsecreme og lidelse.
- Jeg var glad for skolen. - Det overrasker mig ikke.
Og dig, Matt? Hvordan var din skoletid?
- Jeg husker den ikke. - Alle husker skolen.
Ikke jeg. Lad os låse anomalien og gå.
- Vil du ikke tale om dig selv? - Nej.
Stille og forladt skole?
Det er løgn. Politiet.
- Der er indtrængen, Jess. - Vi holder dig underrettet.
Far dræber mig, hvis politiet kører mig hjem.
Er der aktivitet i anomalien, Jess?
Nej.
Vent.
- Hvad laver du? - Blokerer låsesystemet.
LÅSESYSTEMFEJL
- Hvad sker der, Connor? - Du låste dem bare inde.
- Noget udløste sikkerhedslåsen. - Nogen ideer?
- Vi kan smutte. - Ja.
Ja, det er surt. Men du vil ikke tænke på alternativet.
Kom så.
Rex.
Du må hjælpe mig. Kom så.
Tak.
- Vi bør se til Beth og George. - Seriøst? Vi bliver her.
- Hvorfor er armen lilla? - Væsnet brugte nok en gift.
Du så den. Den lignede en ond hund med hundegalskab.
Vi bør se til dem.
Jess. Påvirkes låsene af anomalien?
Systemet er nede. Lukkede døre blev låst. I kan ikke nå anomalien.
- Noget forstyrrer kameraerne. - Jeg ordner det. Hvor er serveren?
- Første sal. - Gør det. Vi finder væsnet.
Jess.
Jeg har brug for hjælp. Nu.
Pas på, Connor. Den angriber ofrene med gift.
Gift. Modtaget.
20 minutter. De tømmer lastrummet, mens jeg får væsnerne ud.
- Får mammutten snor på? - Jeg bedøver den...
...lægger den i lastbilen og kører.
- Selv hvis det går, hvad gør du så? - Jeg kender folk i en zoo. Kom nu.
- Jeg klarer det ikke uden din hjælp. - Jess? Hvad sker der?
Ned ad gangen og til venstre. Serverrummet er op ad trappen.
Modtaget.
Der er blodspor. Hold øje med kameraerne.
- Jeg så det. Væsnet. - Hvor? Kan du give os en rute?
Det er i gangen på anden sal.
Matt. To børn er på vej lige hen mod væsnet. Skynd jer.
- Hvor er de? Kan vi se dem? - Fortsæt.
- Hvorhen? - Anden gang og første højre.
Næsten fremme. Det er lige om hjørnet.
- Den er låst! - Vi er fanget.
Fortsæt ned ad den gang. I bør snart se dem.
De er lige om hjørnet.
Næsten fremme.
- Låst. - Giv os en ny rute, Jess.
Jeg kan ikke se dem. Kameraet svigter. Jeg prøver at få et signal.
Vi må se, hvor drengene er.
Jeg ved, det er dig, Darren. Gå din vej.
Kameraerne er tilbage, men billedet er uklart.
Et barn mere. En pige.
- Hun er i gymnastiksalen. - Hold øje. Vi finder drengene.
Hvor barnligt.
Væsnet er i gymnastiksalen. I må gå derhen.
Jeg er i serverrummet.
- Giv mig et par minutter. - Dørene skal åbnes nu.
Der er ikke tid. Slå dem ind. Nu!
- Hvor er hun, Jess? - Den trak hende ind under bænken.
Vi kom for sent, Jess.
Vi kom for sent.
Evakuer lastrummet, Jess. Jeg fører væsnerne ud.
Jess?
Jess? Er du der?
Jeg er ked af det, Abby. Væsnerne er for farlige.
Jeg har fået en brat opvågnen.
Beklager.
Så gør jeg det alene.
- Hvad fanden var det? - En therocephalia.
- 50% krybdyr, 50% pattedyr. - 100% grim.
Glem computeren. En person er død. Vi må finde drengene.
Godt. Jeg er færdig. Jeg skal bare genstarte...
Jeg tager over og låser op herfra.
Få børnene ud. Ingen andre må dø i dag. Becker og jeg dækker resten.
Matt, send en person hen i kantinen for at lukke anomalien.
Vi har et problem. Tre problemer, faktisk.
Abby, du må stoppe. Tving mig ikke til at ringe efter vagten.
- Du får aldrig væsnerne ud. - Hvordan vidste du det?
Jess var bange for, at du kom til skade.
Det er forkert.
Ingen andre mennesker har set dyrene i live.
Vi har fået en utrolig gave. Og hvordan gengælder vi det?
Det privilegium?
Ved at dræbe dem, fordi de er...
...til besvær.
Hvad siger det om mennesker?
Om os?
Lester... Efter alt, hvad vi har gjort her...
...vil vi så blive husket sådan?
Matt?
Hej, Emily.
Godt, at du selv overvåger det hele.
Det er det mindste, jeg kan gøre. Der må ikke ske fejl.
- Du har ikke underskrevet ordren. - Og det har jeg ikke tænkt mig.
Jeg behøver ikke din underskrift. Videnskabspolitik er mit område.
Det er rigtigt, så lad mig ikke forhindre dig.
Men hvad vil folk tænke i eftertiden?
- Hvad betyder eftertiden? - Anomalierne kan ikke hemmeligholdes.
Det hele kommer ud en dag.
Trods dine bedrifter bliver du husket som "dinosaurdræberen".
En ussel skæbne og slet ikke den arv, du ønskede at efterlade.
Truer du med at lække det?
Slet ikke. Jeg siger bare, at hvis det bliver alment kendt-
- vil verden lede efter en syndebuk.
Jeg lover dig, at det ikke bliver mig.
Der er et andet væsen i hovedbygningen. Det sporer drengene.
- Hvor mange væsner i kantinen? - Tre, tror jeg.
Kan du nå drengene, Connor?
- Jeg ved ikke, om jeg når det. - Jeg tager kantinen. Tag børnene.
Højre eller venstre?
Bestem dig. Højre.
Hallo!
- Bliv der. Jeg kommer. - Hvad siger han?
Bliv der.
Åh, nej.
Kig ned!
De går mod gymnastiksalen.
Denne vej.
Her!
Løb!
Anomalien bør være tre meter væk.
2,5 meter. 2 meter. 1,5 meter.
En meter. Du bør kunne se den.
Jeg kan se anomalien, Matt.
Og tre væsner.
Fire.
- Den er låst! - Vi er fanget.
Den er under loftet.
Vi løber!
Herind.
- Få os ud! - Gå ikke i panik.
- Døren er låst. - Få os ud!
Vær stille. Giv mig et øjeblik. Stol på mig.
Åbn dørene nu, Jess!
- Et øjeblik. Jeg er næsten færdig. - Du må åbne dørene.
- Du må meget gerne gøre det nu. - Næsten færdig.
Jess!
Ja!
- Det tog sin tid. - Svært at finde rundt på en ny skole.
Få dem ud. Jeg hjælper Becker.
Ja.
Skaf forstærkning, Jess. Det vrimler med dem.
Becker?
Becker!
Jeg har ingen kontakt med Becker. Matt har problemer. Gør noget.
- Hvor er kemilaboratoriet? - Der.
Jeg ser, hvad jeg kan gøre.
Gør, hvad jeg siger, så klarer vi det måske.
Fluoræter. Sevofluran. Skynd jer.
Jeg skal bruge...
Becker?
Godt. Hent nogle beholdere. Så mange, som I kan bære.
Godt.
- Becker. - Her.
Der er for mange. Vi går herind.
- Lad mig se. - Giften spreder sig.
Jeg binder det.
- Hvor lang tid har jeg? - Hvad med 20 sekunder?
- Ikke dagens bedste nyhed. - Så får du 30.
Jeg må binde omkring såret for at stoppe giften.
Der må være salt et sted.
Jess, kan du se køkkenet? Er der grønt lys?
- Det flimrer. Jeg kan ikke se det. - Giv mig to sekunder.
Matt?
Matt...
Jeg har fundet det.
Sådan.
Det går.
Becker? Vågn op! Bliv hos mig.
Kom så. Vi går.
En, to...
Connor.
Vil Becker klare sig?
Kom nu.
Han er i live, Jess! Få en læge herhen!
Læger og forstærkning er et par minutter væk.
Godt klaret, drenge.
- Lad os få jer ud herfra. - Vent.
Vi skal gøre noget først.
Hej. Jeg hedder Beth. Her er min optagelsesvideo.
Philip vil tale med dig i laboratoriet.
Ved nærmere eftertanke bør vi genoverveje vores væsenpolitik.
Vi bør ikke forhaste os.
- Det lyder klogt. - Tak for rådet, James.
Jeg glemmer det ikke.
Det var dig, ikke?
Rolig nu. Den slags fører til sladder.
Undskyld. Ved du, hvad jeg tror?
Under overfladen er du ret sød.
Fornærmer du mig sådan igen, så hører du fra mine advokater.
Din forædte mammut reddede mit liv.
Det havde været uhøfligt ikke at gengælde tjenesten.
- Har du det godt? - Ja.
Jeg hjælper dig.
Tak.
Undskyld!
- Undskyld. - Det er bare en skramme.
- Ikke ifølge lægen. - Så bare et bid.
- Du var fantastisk i dag. - To uskyldige personer døde.
- Du kan ikke redde alle. - Vi burde have gjort mere.
Du reddede også to personer.
Jeg... må tilbage til arbejdet.
Emily?
Jeg hørte, at Philip ombestemte sig.
Han fik hjælp. Og ikke af dig.
Hvad?
Det er skørt.
Abby.
Vær nu sød, Ethan. Vær nu sød, vær nu sød!
Mila Tempels www.broadcasttext.com